Milan Tepić
Milan Tepić | |
---|---|
Opći životopisni podatci | |
Datum rođenja | 26. siječnja 1957. |
Mjesto rođenja | Komlenac, SR BiH |
Datum smrti | 29. rujna 1991. (34 godine) |
Mjesto smrti | šuma Bedenik, Hrvatska |
Nacionalnost | Srbin |
Državljanstvo | SFRJ |
Supruga | Dragica Tepić |
Opis vojnoga službovanja | |
Godine u službi | 1980. – 1991. |
Čin | major (posmrtno) |
Ratovi | |
Vojska | Jugoslavenska narodna armija |
Rod vojske | Kopnena vojska JNA |
Odlikovanja | Orden narodnog heroja (1991.) |
Milan Tepić (Komlenac, 26. siječnja 1957. – šuma Bedenik kraj Bjelovara, 29. rujna 1991.) bio je kapetan I. klase Jugoslavenske narodne armije u Domovinskom ratu.[1]
Za vrijeme bitke za vojarne u Bjelovaru bio je zapovjednik skladišta oružja Barutana, koje je uz vojarnu Božidar Adžija stajalo pod blokadom. Ne želeći se predati Zboru narodne garde (ZNG) i ne želeći da Hrvatska raspolaže streljivom,[nedostaje izvor] svojim je vojnicima naredio evakuaciju,[nedostaje izvor] a potom detonirao eksploziv u skladištu, usmrtivši sebe i osmoricu vojnika ZNG-a koji su skladište držali u blokadi. Eksplozijom je oštećeno ili uništeno nekoliko stotina zgrada, stanova i gospodarskih objekata.[2][3]
O Tepiću i njegovu činu službene politike Hrvatske te Srbije i Republike Srpske u Bosni i Hercegovini imaju suprostavljena mišljenja, što utječe i na međudržavne odnose.
Životopis
Tepić je rođen u Komlencu u Bosni. Nakon završene osnovne škole u Bosanskoj Dubici upisao je gimnaziju gdje je nakon 3. razreda postao vojni stipendist. Na Vojnoj akademiji u Zagrebu upisuje prometni smjer, ali biva prebačen na smjer tehničke službe. U aktivnu vojnu službu stupa 1980. godine, u Slavonskoj Požegi.[4] Sredinom 1980-ih godina službuje u Varaždinu, a 1990. bio je poslan u Bjelovar, te u srpnju 1991. godine u skladište streljiva u šumi Bedenik.[5][6] Bio je vjenčan s Dragicom s kojom ima kćer Tanju i sina Aleksandra.[5][4]
Eksplozija skladišta streljiva kod Bjelovara
Mnogobrojni objekti JNA u Bjelovaru i okolici početkom Domovinskog rata predstavljali su veliku opasnost za to područje jer bi u slučaju spajanja banjalučkog i varaždinskog korpusa JNA s postrojbama u Bjelovaru Slavonija bila presječena na dva dijela, čime bi srpska okupacija hrvatskog teritorija bila znatno uspješnija. Zbog toga je po zapovjedi predsjednika Franje Tuđmana u rujnu 1991. počela blokada vojarni JNA, koja je nakon niza pregovora i odbijanja predaje u Bjelovaru završena 29. rujna kada se nakon cjelodnevnih borbi predala glavnina vojarni, uključujući i vojarnu "Božidar Adžija" na Vojnoviću, u gotovo samome središtu grada Bjelovara. Oslobađanjem te vojarne hrvatske su snage zaplijenile značajnu vojnu tehniku te je to predstavljalo jednu od važnijih strateških prekretnica tijekom Domovinskog rata.[1][7][8] Iznimka je bila Barutana u šumi Bedenik, pod zapovjedništvom Milana Tepića.
Ne želeći se mirno predati Hrvatskoj vojsci, Tepić se odlučio na čin dizanja u zrak skladištā sa 1700 tona streljiva,[9] no veze među njima bile su već presječene pa je eksplodiralo jedno.[3] U Barutani je poginulo jedanaest hrvatskih branitelja: Vladimir Makar, Siniša Paunović, Dražen Pervan, Ivan Cvrtila, Eduard Kukal, Stjepan Legčević, Nikola Petrić, Mario Šimić, Ivan Trogrlić, Marko Tukerić i Milan Vuković. Osmorici su tijela nestala u eksploziji.[10][11] O jakosti eksplozije svjedočio je crni dim koji se podigao visoko iznad grada, a bio je vidljiv i u mjestima udaljenima dvadesetak kilometara. Podrhtavanje tla i pucanje prozora osjetilo se i 30 kilometara od mjesta eksplozije.[nedostaje izvor] Udarni val odnio je krovove kuća u Hrgovljanima i u nekoliko drugih okolnih sela.
Hrvatske snage zarobile su i razoružale osmero vojnika i zapovjednika JNA. Prema svjedočenjima preživjelih, starijeg vodnika Ranka Stevanovića ubio je jedan hrvatski vojnik.[1]
Postrojbe ZNG-a taj su dan osim poginulih imale još 17 ranjenih, dok je u bjelovarsku bolnicu primljeno 100 ranjenika, od kojih su 30 bili vojnici JNA.[2][12] Postoje nagađanja i o regrutima JNA poginulima u eksploziji, ali im broj nikada nije utvrđen.[10][2][9][13]
Tepićevi posmrtni ostatci službeno nisu potvrđeni, ali postoje sumnje da su pokopani u neobilježenom grobu na zagrebačkome groblju Miroševcu.[4][14][potreban bolji izvor]
Odjeci
Narodni heroj Jugoslavije
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/Spomenik_Milanu_Tepi%C4%87u.jpg/220px-Spomenik_Milanu_Tepi%C4%87u.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Milan_Tepic.jpg/220px-Milan_Tepic.jpg)
Tepić je posmrtno unaprijeđen u majora.[2] Odlukom krnjeg Predsjedništva SFRJ od 19. studenoga 1991. odlikovan je Ordenom narodnog heroja Jugoslavije i proglašen narodnim herojem Jugoslavije »za izvanredan podvig u borbi protiv neprijatelja prilikom njihovog napada na kasarnu JNA u Bjelovaru«. To ga čini posljednjim narodnim herojem Jugoslavije.
U Srbiji i Republici Srpskoj
U Srbiji i Republici Srpskoj Tepića slave kao heroja.[15][16][17] Njegovo ime nose ulice u Beogradu, Nišu,[18] Bačkoj Palanci, Beški, Inđiji, Kuli, Leskovcu, Novom Sadu (tri ulice), Odžacima, Pirotu, Smederevu, Somboru, Srijemskoj Mitrovici, Temerinu, Velikoj Plani, Vršcu i Zrenjaninu te u Banjoj Luci, Istočnom Sarajevu, Tesliću i Bosanskoj Gradišci.
Tepićevo ime nosi i vojarna u Jakovu kod Beograda,[4] a Republika Srpska po njemu je nazvala orden »za posebne zasluge u ratu«.
U Hrvatskoj
U Hrvatskoj se Tepića smatra zločincem[19][15][17] »koji je skoro razorio Bjelovar«.[16] Njegov čin hrvatsko Ministarstvo vanjskih i europskih poslova smatra terorističkim.[20] Predsjednik Milanović čin smatra suludim, od osobe koja je izgubila moralni kompas.[21]
Documenta – Centar za suočavanje s prošlošću ocjenjuje: »…destruktivnim činom Milan Tepić je pored ubojstva hrvatskih vojnika i jednog JNA vojnika u opasnost doveo brojne stanovnike Bjelovara te samim time nikako ne zaslužuje slavljenje.«[22]
Podizanje spomenika Tepiću 29. rujna 2017. u Beogradu u Hrvatskoj je izazvalo ogorčenje, a na političkom planu pogoršanje hrvatsko-srbijanskih odnosa.[13][11][23][24][25][26] I kada je 9. siječnja 2022. spomenik otkriven u Banjoj Luci[27] to je ponovno kritizirano iz Hrvatske.[20]
Povezani članci
Izvori
- ↑ a b c Dimitrijević, Bojan. Zauzimanje garnizona JNA u Bjelovaru 20. septembra 1991. Časopis „Istorija 20. veka“ (srpski). Pristupljeno 7. studenoga 2023.
- ↑ a b c d Karaula, Željko. 22. lipnja 2007. Osvajanje vojarne JNA “Božidar Adžija” u Bjelovaru 1991. godine. Časopis za suvremenu povijest. 39 (1): 7–24. ISSN 0590-9597
- ↑ a b Puljizević, Lada. 1. listopada 2020. Barutana 1991. – mjesto sjećanja na 11 heroja. Hrvatski vojnik. Inačica izvorne stranice arhivirana 6. lipnja 2023. Pristupljeno 31. listopada 2023.CS1 održavanje: bot: nepoznat status originalnog URL-a (link)
- ↑ a b c d Lazić, Ivana. 27. rujna 2016. Progovorio sin majora Milana Tepića!. Telegraf.rs (srpski). Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ a b Галовић, Милан. Живот и смрт мога оца. Politika Online. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ R. Dragović, Večernje Novosti: Detalji poslednjeg dana života majora - Tepić je sklonio vojnike u rovove, objavljeno 9. ožujka 2017. godine, pristupljeno 20. rujna 2017. godine
- ↑ Dijanović, Davor. 2013. Crtica iz Domovinskog rata u bjelovarskom kraju. Pristupljeno 29. rujna 2013.
- ↑ Ubio 11 gardista u Bjelovaru, sad mu Vučić diže spomenik, express.hr, objavljeno 6. ožujka 2017. godine, pristupljeno 8. veljače 2018. godine
- ↑ a b Ivanković, Davor. Ratni zločin: Bjelovar tuži oficire JNA. www.vecernji.hr. Inačica izvorne stranice arhivirana 3. veljače 2018. Pristupljeno 31. listopada 2023.CS1 održavanje: bot: nepoznat status originalnog URL-a (link)
- ↑ a b Pavelić, Boris. 15. ožujka 2017. Bjelovarska Barutana i beogradski spomenik Milanu Tepiću: Samo su mrtvi vidjeli kraj rata. Novi list. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ a b Sramotni čin: 'Tepić je zločinac i on ne zaslužuje spomenik...'. www.24sata.hr. 9. ožujka 2017. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ Bjelovar u Domovinskom ratu. Grad Bjelovar. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ a b Priopćenje. branitelji.gov.hr. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ Tražim saborce mog oca Milana Tepića. NOVOSTI (srpski). Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ a b Serbia's Vucic Begins 'Uneasy But Useful' Visit To Croatia. rferl.org/ (engleski). Radio Slobodna Europa. 12. veljače 2018. Pristupljeno 17. listopada 2023.
- ↑ a b Banned Bosnian Serb Celebration Recalls Memories of Start of War. balkaninsight.com (engleski). 10. siječnja 2022. Pristupljeno 17. listopada 2023..
Tepic is celebrated in Republika Srpska and Serbia as a hero, while in Croatia he is perceived as a war criminal, who almost destroyed the town of Bjelovar.
- ↑ a b Croatia's county head accuses Bosnia's RS entity of glorifying war criminal. HINA. 9. siječnja 2022. Pristupljeno 15. prosinca 2023. Prenosi N1
- ↑ Glas javnosti: „Bulevar Zorana Đinđića“, Skupština opštine Niš promenila nazive ulice[neaktivna poveznica], pristupljeno 13. travnja 2013.
- ↑ Kosanović, Saša. Herojstvo za ubojstvo. Portal Novosti
- ↑ a b MVEP poslao prosvjednu notu BiH zbog otkrivanja ploče Milanu Tepiću u Banjoj Luci. tportal.hr. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ Ludog majora JNA najbolje opisao Milanović! Sa skoro dvije tone eksploziva pobio branitelje i sebe Prenosi dnevno.hr
- ↑ Documenta osuđuje podizanje spomenika Milanu Tepiću u Beogradu. Documenta. 7. ožujka 2017. Pristupljeno 2. siječnja 2024.
- ↑ Hrvatska oštro prosvjedovala zbog podizanja spomenika časniku koji je raznio skladište oružja kod Bjelovara. www.vecernji.hr. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ Srpska vlada diže spomenik Milanu Tepiću: 1991. godine je dignuo u zrak vojno skladište i umalo razorio Bjelovar. www.vecernji.hr. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ Kovač: Srbija se ovime poistovjećuje s vojnom agresijom na Hrvatsku. www.vecernji.hr. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ Dačić provocira: Tepić je bio oličenje časti i morala, Hrvatska širi antisrpsku histeriju. www.vecernji.hr. Pristupljeno 31. listopada 2023.
- ↑ Stanivuković postavio spomen-ploču u Banja Luci majoru JNA koji je skoro raznio Bjelovar. www.24sata.hr. Pristupljeno 10. siječnja 2022.
Bibliografija
- Ručnov, Marko. 1992. Narodni heroj Milan S. Tepić. Vojnoizdavački i novinski centar. Beograd. CS1 održavanje: ref=harv (link)